Hvordan har De det?
Dr. Berkus, Marin Hospital.
De har været meget heldig, mrs. Merrick.
Jeg ville ønske, det samme gjaldt Deres mand.
Nej!
Vi gør alt, hvad vi kan.
Men han fulgte hele vejen ned med bilen. Han er i dyb koma.
Skat? Det er mig, elskede.
- Det er Judith. - Hvem?
Det er mig. Judith.
Ved psykogent hukommelsestab glemmer patienten sit navn og sin familie.
Han husker alt andet. Årstallet.
Hvem der er præsident. Han kan køre bil og arbejde.
Men alt det personlige er væk.
- Hvor længe? - Det kunne vare en uge.
Men for at sige det ligeud: Det kan også være permanent.
Mexico, Cabo San Lucas. Der var vi med Jeb og Jenny sidste år.
- Skat, lad være. - Jeg er så bange.
Der er intet at være bange for. Du er i live.
Og du er ikke alene. Jeg bliver altid hos dig.
Altid.
- Ved du, hvem det er? - Du sagde, det var Jeb og Jenny.
- Hun ser godt ud. - Ja, hun lægger også horoskoper.
Hun arbejder vel ikke i firmaet?
Hun bruger Jebs penge så hurtigt, at han altid er på stikkerne.
- På stikkerne? - Han kan sit kram.
- Det gør ondt. - Terapeuten sagde, du skulle.
De havde den i jukeboksen i Mexico. Du spillede den så tit -
- at en fyldebøtte tilbød os 10.000 pesos for at holde op.
Det er kun 5 dollars, så vi blev fornærmet.
Dan, ved du, hvad jeg drømmer om?
Lad os tage tilbage til Mexico.
Jeb kan passe Marina-komplekset. Desuden står han i gæld til dig.
Vi har brug for at være sammen. Alene.
Det er okay med mig.
Men først vil jeg til San Francisco og se, hvor jeg bor og arbejder.
Mexico.
Ved du, hvad vi lavede på stranden om aftenen?
Skal jeg fortælle det?
- Skal jeg? - Ja.
Pas på!
- Kan du huske det? - Det er Trans America-bygningen.
Ja. Og på 36. etage har Merrick & Scott til huse.
- Jeg kender det sted. - Kan du huske det?
Jeg er sikker på, jeg har været her før.
Sig ikke noget.
Hallo? Hej, Jeb.
Vi er lige kommet. Han har det fint.
Han er bare træt.
Tak, men jeg tror, vi holder lav profil et par dage.
Det lyder godt. Nej, det lover jeg.
Dan?
Dan!
Skat. Lad mig hjælpe dig.
Tag det roligt. Vi blev advaret om, at det kunne ske.
Husk, vi er et team.
Vi klarer det sammen.
Der er noget ved det her værelse. Spejlene gør mig skør.
Undskyld.
Hvis noget bekymrer dig, så lad os tage væk.
Vi kan tage af sted i aften.
Jeg vil ikke væk.
Som du vil.
Pas på.
Kors!
- Hvor blev du slynget ud? - Det ved jeg ikke.
- Deroppe et sted. - Jeg var ret fuld, ikke?
Jeb hælder altid godt med sprut på sine gæster.
Han hældte mere end rigeligt på os.
Så godt nytår.
Ved du, hvad der er det gode ved hukommelsestab?
Efter syv års ægteskab kan jeg forelske mig i dig igen.
- Dan ... - Jeg mener det.
- Har jeg altid været så sentimental? - Nej, men bliv bare ved.
Hallo? Jenny ... Nej, jeg skulle alligevel tage telefonen.
- Har Dan det godt? - Ja.
Han er ved at være sig selv igen.
Ja.
Ja, han er.
Ja, han gør, Jenny. Han ser godt ud og lyder mere sexet end før.
Nå, her er du.
Jenny krævede, at vi kom til middag, men jeg sagde, du ikke var parat.
Dan?
Er der noget galt?
Vi kan tage derover, hvis du vil. Jeg troede bare ...
Jeg vil gerne derover.
Tænk engang at starte forfra og se på alt med nye øjne.
Det er som at være barn igen. Det har sine fordele.
Jeg ville godt glemme ting.
Som da jeg var 15 og inviterede Marie-Louise ud at spise.
Jeg manglede to dollars, og så ringede hun efter sin far.
Sådan talte han ...
Han skræmte mig så meget, at jeg var jomfru, til jeg blev 17.
Dan, det er godt at have dig hjemme.
Det må have været frygteligt. Vi ville have besøgt dig, men Judith ...
Det var ikke mig, men lægerne.
Psykiateren mente, det var bedst at vente.
Dans hukommelse skulle stimuleres, men lægerne overlod det hele til mig.
Det har været meget underligt og meget dejligt.
Som at være skibbrudne på en øde ø og genopdage hinanden.
Lad os komme til sagen. Hvornår begynder du at arbejde igen?
I morgen.
Jeg vil ikke presse dig. Jeg skal til L.A. ...
Du har nok også glemt ... Glem det.
Jo før, jeg begynder, jo bedre.
Jeg vil se, hvad jeg kan. Eller om jeg bare er til besvær.
Jeg har lagt dit horoskop. Det ser positivt ud.
- Tror du, du kan klare det? - Tror du ikke?
Kom i morgen, så finder vi ud af det.
Lad os gutter nu få en cognac og en snak.
Skat, vis Judith, hvad du har købt i dag.
I denne upålidelige verden -
- kan man kun regne med én ting: At Jenny har købt noget.
- Har du købt noget lækkert? - Det betyder da ikke en skid.
Vent, til du ser Marina-komplekset.
Vi tjener 5 millioner alene på første fase.
Jeg tror, vi har smurt rådhuset nok, så for at få tilladelsen -
- skal vi bare være kreative med transportarbejderne.
- Jeg må spørge dig om noget. - Værsgo.
- Har jeg haft knas i ægteskabet? - Det har vi alle sammen.
- Det vigtige er transportarbejderne. - Jeg har brug for at snakke.
Du talte om skilsmisse. Det gør Jenny så tit.
- Talte jeg om skilsmisse? - Ja, ved festen.
Du var stiv. Det var vi alle sammen.
Hør her, Dan. Du skal vide, at jeg føler mig skyldig.
Hvordan havde vi det den aften? Skændtes vi?
Nej, I skændtes ikke. I råbte og skreg!
- Judith havde en affære, ikke? - Hvor skulle jeg vide det fra?
Men man kunne ikke bebrejde hende det.
- Hvad mener du? - Du behandler hende som en ting.
Nede i Cabo San Lucas ...
- Det var sgu pinligt. - I Mexico?
Kan I ikke vente? Hvornår må jeg tale med Dan?
Værsgo, skat.
Jeg er ikke dum.
Jeg kan se, du har det dårligt.
Lad mig hjælpe dig.
Nogen må fortælle mig sandheden om nogle ting.
Om mit liv.
- Jeb siger ... - Hvad har Jeb sagt?
- At jeg var en skid over for Judith. - At du var en skid?
Fortalte han om Mexico? Om Stanton?
- Hvem? - Jack Stanton.
Vi mødte ham i Cabo.
Han påstod, han også var arkitekt. Vi anede alle sammen uråd.
Undtagen Judith.
Hun slap ham ikke af syne og fik ham til at tage med hertil.
- Hvad er det, du siger? - Du bad om sandheden.
Jeg fortæller sandheden.
Jeg så dem på Hacienda. Dagen før ulykken.
- Hvor? - På Hacienda. Hotellet i Ross.
Jeg så Stantons røde Porsche og en hvid Mercedes.
Øjeblik.
Skulle ham Stanton være den eneste i Marin med en rød Porsche?
Og er Judith den eneste med en hvid Mercedes?
Du var nær blevet dræbt.
Hun forstuvede ikke engang anklen. Tænk på det.
Hun blev slynget ud.
Faldt hun, eller sprang hun?
Er der noget, jeg kan hjælpe med?
Mr. Merrick, ikke sandt?
Rudy Costa, vicedirektør. Det er dejligt at se Dem igen.
- De ser godt ud. De har tabt Dem. - Tak.
- Kan jeg gøre noget for Dem? - Måske.
Jeg leder efter en kvinde, der kom her en overgang.
Kender De hende?
Mr. Merrick, vi er meget diskrete, som De ved.
- Mr. ... - Costa.
Det her er et meget følsomt emne.
Jeg mistede kontakten til hende, mens jeg var indlagt.
- Det forstår De nok. - Javist ...
Men alligevel.
I en periode kom hun her hver dag.
Altid om eftermiddagen og altid med den samme herre.
- Men så holdt det op. - Hvad hedder herren?
Hvad han hedder? Hvad var det nu?
Jeg husker ikke ...
Lige et øjeblik. Det var Stanley et eller andet.
Stanton!
En nydelig mand. Diskret, hvis De forstår, hvad jeg mener.
Han og damen kom altid hver for sig.
- Må jeg byde på en drink? - Nej. Tak, mr. Costa.
Selv tak, mr. Merrick. Og hils Deres kone.
Min kone?
Her har du det så.
Vores nye Marina-kompleks.
Det er Merrick-Scott-bygningen. Hovedparten er lejet ud.
- De fem øverste etager er vores. - Fornemt.
- Meget imponerende, Jeb. - Du har selv tegnet det.
Kan du ikke huske, at fyren fra Miljøstyrelsen var på nakken af dig?
Det var en fryd at se, hvordan du fik sat ham på plads.
- Din billet, Jeb. - Hvad gjorde jeg?
Du fandt frem til den unge mand, han tilbragte nætterne sammen med -
- og så fik I jer en hyggelig lille sludder.
- Jeg var vel nok dygtig. - Den bedste.
Nu skal du hilse på din sekretær, Nancy Mercer.
Velkommen tilbage, Dan. Det mener jeg virkelig.
Jeg skal nå et fly. Hvis du har brug for noget -
- så klarer Nancy det. Velkommen tilbage.
Tak, Jeb.
Kleins Dyrehandel.
Hvis du vil stønne, så lad mig lige hente en smøg.
Undskyld, jeg har fået forkert nummer.
Sort kaffe med sødetabletter. Sådan drak du den altid.
Tak, Nancy.
Er der noget galt?
Nej. Fortæl mig lige en ting.
Forærede jeg nogen kæledyr væk sidste jul?
Det husker jeg ikke. Folk fik for det meste gavekort.
Du godeste. Hvor personligt.
Nancy, siger navnet Klein dig noget?
Ja, det var ham.
Han ringede flere gange i januar om en faktura.
Han ville ikke fortælle, hvad det gik ud på. Vil du se den?
Nancy, har du nogensinde hørt om Hotel Hacienda?
Ja. Det har jeg.
- Hvorfor? - Ikke for noget.
Har vi nogen sinde været der sammen?
Dig og mig? Kun os to?
Dig og mig? På Hotel Hacienda?
- Ja ... - Nej.
Tak.
7.000 dollars?
- Kan du ikke læse? Der er lukket! - Jeg skal tale med mr. Klein om den.
Så kom ind.
- Bare tal med den! - De garanterede, at den ville tale.
I et halvt år har den ikke åbnet næbbet!
Jeg sagde, den kunne tale. Jeg sagde ikke, at den ville.
Jeg beklager ulejligheden.
- Dumme kælling. - Ja. Se selv!
- Kan jeg hjælpe? - Jeg har købt dyr nok til en hel zoo.
- 7.000 dollars. Det er vanvid! - Merrick?
Mr. Merrick! Jeg kunne ikke kende Dem.
- Jeg var ude for et biluheld. - Ja, det har jeg hørt.
Sadie, luk butikken.
Og prøv, om du kan finde Betty June.
Denne vej. Velkommen hjem, skatter.
Dumme kælling.
Sådan.
Kræet blev ramt af en bil.
- Hvad har jeg købt? En gorilla? - Kan De ikke huske det?
Jeg har glemt alt, der skete før ulykken.
Det må være hårdt. De købte en masse af min tid.
Og lidt af min fotografiske kunst.
"Gorilla" er ikke helt ved siden af.
Der var en fyr, som hed Jack Stanton.
Han bollede med Deres kone.
De hyrede mig til at overvåge ham sidste jul.
Jeg sendte Dem dokumentationen og ventede på pengene.
Jeg troede, jeg var blevet snydt, men så dukkede mrs. Merrick op.
- Mrs. Merrick? - Deres kone. Hun betalte regningen.
Jeg fik løn, og dyrene fik mad.
- Er De privatdetektiv? - Ja.
Jeg har gjort en indsats i 30 år. Når man har ligget på lur så længe -
- mister man tilliden til menneskeheden.
Arbejdstiden, maden og de dårlige vibrationer -
- går ud over helbredet.
Nu gør jeg det kun for at betale huslejen og dyrenes mad.
Er De tilfreds? Er sagen afsluttet?
Lad mig formulere det sådan her:
Den dag, De gav mig billederne, var min kone og jeg ude for et uheld.
Hun slap uskadt. Jeg blev maltrakteret.
Tror De da, hun planlagde det? Medmindre hun er akrobat -
- løber Deres fantasi af med Dem. De burde bare glemme det.
Godt, hun havde en affære. Har De aldrig haft en affære?
Jo, det har jeg faktisk, men jeg husker ikke med hvem.
Det kan holde en på tæerne.
Mr. Klein, jeg vil gerne hyre Dem igen.
Find ud af noget mere om Stanton.
Jeg tager gerne imod Deres penge, men jeg udnytter ikke dyr -
- og af og til overfører jeg også det princip til mennesker.
De havde begge en affære, og nu elsker De hinanden.
Fint. Spar pengene. Glem fyren.
Køn fyr, ikke? Han er ikke min type.
Mr. Klein, rør Dem ikke. Der er en slange bag Dem.
Betty June. Jeg har ledt efter dig. Hvor har du været, skatter?
Sadie? Jeg har fundet Betty June.
Hun var i arkivskabet.
Måske skulle jeg fortsætte hos psykologen.
Det, du sagde om ulykken ...
Jeg kan ikke slippe det. Det giver ikke mening.
Jeg føler, der er noget galt.
- Stol på dine følelser. - Hvad?
Elsker du Judith?
Det tror jeg nok.
Hun er syg.
Det ved du godt, ikke? Det er hende, der bør gå til psykolog.
Hun er patologisk løgner.
Hun lyver for løgnens skyld.
I syv år har hun aldrig fortalt mig sandheden om noget.
Det plejede at drive dig til vanvid.
Især når du greb hende i en løgn, og hun kastede sig ud i endnu en.
Hun tror, at alle er dumme -
- og at hun kan slippe af sted med hvad som helst. Hun er syg.
- Hvad skete der med Stanton? - Hun var som en narkoman.
Hun var besat af ham.
Og han er der stadig. Tro mig. Problemet er, at det er du også.
Dan, ved du, hvor meget du er værd?
Man kan ikke se, hvor smuk den er, når lyset er tændt.
Er den ikke fantastisk?
Gid livet kunne være lige så perfekt.
Så roligt.
- Jenny, lad være med det her. - Vi elskede hinanden, Dan.
- På Hotel Hacienda? - Husker du det? Vi ville gifte os.
Vi ventede bare på det rette tidspunkt.
Jeb kommer først hjem i morgen. Elsk med mig nu.
Her. Ligesom før.
Jeg sagde, du skulle lade være.
Jeg kan ikke huske det. Kan du ikke forstå det?
- Gå! - Jenny, vær nu sød.
Gå så!
- Hej, Jeb. - Hej, Dan.
- Skriver du min blækregning af? - Nej. Jeg ser på, hvad du har lavet.
Det ser ret godt ud i betragtning af, at du ikke aner, hvad du laver.
- Hør her. Jeg ved bare ikke ... - Om jeg kan klare det?
Nej, vi skal bare overveje næste skridt grundigt.
Det er netop det, jeg har gjort. Jeg har tænkt over det.
Hvis du er parat til at købe din partner ud -
- er han parat til at sælge. Hvis ellers vi kan blive enige.
Pas på, makker.
Jeg blanker dig af.
I en upålidelig verden er det rart, at nogen er konsekvent.
Jeb, sikkerhedsfolkene er her.
Nogle Greenpeace-fanatikere vil forhindre os i at fjerne et skibsvrag.
- Undskyld, men Jeb insisterede. - Det gør ikke noget.
- Hvad vil De? - Koffein og ingen forstyrrelser.
- De kan ikke bare ... - Nancy, det er i orden.
Jeg skylder Dem en undskyldning. Jeg tog fejl. Måske havde De ret.
Da De var gået forleden, tænkte jeg det hele igennem.
Jo mere jeg tænkte over det, jo mere indså jeg, at De havde ret.
De kommer for sent, mr. Klein.
De havde ret. Glem fyren.
Pokkers også. Nu er jeg på den.
- Hvad er problemet? - Fyren!
Jeg har tjekket ham nærmere.
Lad os begynde med ulykken.
- De kørte bilen, ikke? - Jo.
Niks.
De havde ikke fået de hovedlæsioner, hvis De havde siddet bag rattet.
Var Deres kone i bilen, da den kørte ud over skrænten?
Eller gav hun den bare et lille puf?
- Klein, hun er ikke Superman. - Hvad med hende og Stanton?
- Skal De have noget i kaffen? - To stykker rigtig sukker.
Og fløde. Helst fra en ko.
De bruger vel ikke tilfældigvis skrifttypen Prestige Elite?
Alle bruger Courier 10, men jeg ...
- Hvor ved De det fra? - Man kan se det på lang afstand.
Jeg sporede Stanton til det arkitektfirma, han arbejdede for.
De ved ikke, hvor han er, men det gør jeg.
Jeg ved i hvert fald, hvor han var. Lige her. På det her kontor.
Præcis 5½ time efter ulykken.
Her er en kopi af en fax, han sendte til sin chef.
"Kære Paul. Jeg tager chancen og takker ja til jobbet i Tokyo."
"Jeg rejser i aften. Vent ikke at høre fra mig et stykke tid. Godt nytår."
Afsendt fra Merrick/Scott nr. 4.
Det er Deres personlige fax.
Faxen er afsendt klokken 8.04 den 1. januar.
Skrifttype Prestige Elite.
Deres kone havde vel nøgler til kontoret?
- Hun var jo indlagt! - Nej, hun var ikke.
Judith Merrick lod sig udskrive fra Marin Hospital klokken 6.18.
Den 1. januar. 3½ time efter at hun blev indlagt.
Der er ingen oplysninger om, at Jack Stanton er rejst ind i Japan.
Han kan være hvor som helst, men han rejste garanteret aldrig.
De er mange penge værd, mr. Merrick.
Man har prøvet at myrde Dem én gang. Hvorfor ikke prøve igen?
Hallo?
Hallo!
- Mr. Merrick hviler sig. - Har nogen ringet, Lydia?
Kun en, der ville ringe igen senere.
Stan et eller andet. Jack Stanton.
- Lagde han et nummer? - Han sagde bare, han var i byen.
- Mrs. Merrick, er alt i orden? - Ja, Lydia.
- Gus Klein. - Han er fødselshjælper.
- Hvornår er han tilbage. - Det foregår her. Hunden får hvalpe.
Sig, at Jack Stanton er i byen. Han har ringet til min kone.
- Hørte De det? - Ja. Tæven fik ham!
Hunden bed Gus. Jeg giver ham besked.
Lydia, må jeg låne din bil? Mit batteri er fladt.
Værsgo, mr. Merrick.
- Hos Merrick. - Mr. Merricks medicin er klar.
Det var ikke til os. Vær tålmodig, skatter.
Jeg kan ikke holde Firemouth fra Green Terror, når de gyder.
Rivalinderne prøver at slå hinanden ihjel.
Jeg tjekkede det skibsvrag. Det er interessant.
I får svært ved at slippe af med det.
- Ja ... Var der nogen opringninger? - Ja, det var alle tiders formiddag.
Jeg fik genlæst "Kammerat Napoleon".
- Har De læst den? - Ja. George Orwell.
Dyr, der gør oprør mod deres menneskelige undertrykkere.
Hvor ville jeg gerne se det ske. Ved De, hvad firmaet gør ved vraget?
De slæber det uden for amerikansk farvand og sænker det.
Det er fuld af giftigt affald, men det generer kun fiskene.
Men fisk køber ikke ejerlejligheder, så hvad kommer det os ved?
- Er det Judith Merrick? - Ja.
Vi har et telegram til Dem fra en Jack Stanton.
- Skal jeg læse det højt? - Ja.
Umuligt at få fat i dig. Nødvendigt, jeg ser dig i dag.
Send telegram poste restante, San Francisco. Underskrevet Jack.
Dan?
- Jenny ...? - Jeg må vide en ting.
- Er Stanton i byen? - Han har kontaktet Judith.
Judith kom forbi og lod, som om vi var perlevenner.
Hun undersøger, hvad jeg ved. Hun er klar til at slå til.
Hun har dig, hvor hun vil have dig. Ingen hukommelse. Ingen fortid.
- Jenny, lad nu være. - Det her er vanvid!
Hun skal ikke slippe godt fra det.
Fik du min fax fra L.A.?
I morgen aften flikker vi en aftale sammen.
- Hvad gør vi med skibsvraget? - Vi dumper det i morgen.
Gør mig en tjeneste. Hold fingrene fra inventaret.
Dan, mr. Klein er på 2'eren.
- Hallo? - Det er Gus Klein.
- Vær udenfor om to minutter. - Hvad er der sket?
Nancy, få fat i ... hvad hedder fyren fra renoveringsfirmaet?
- Abe? - Ja, ring til ham.
Bed ham udskyde fjernelsen af skibsvraget.
De kører. Jeg skal arbejde. Lad os komme af sted.
Golden Gate.
Til Jack Stanton, poste restante, San Francisco.
Kære Jack. Det overraskede mig at høre fra dig.
Hvis du har problemer, skal jeg prøve at hjælpe.
Men vær sød at forstå -
- at min mand og jeg er sammen igen.
Mød mig klokken fem på vores hotel.
"Vores hotel." Hacienda, ikke?
Hvad de end er ude på, foregår det garanteret i soveværelset.
Jeg anbringer den udenfor, så vi kan overvåge dem fra bilen.
Hvad fanden laver jeg? Jeg kigger gennem en linse.
Hvor er Romeo?
Sådan så han ud for ni måneder siden. Samme sted.
- Samme linse. - Alle tiders.
Jeg har også prøvet det, Dan. For længe siden.
Har du været gift?
Ja ... Da det var forbi -
- gik jeg rundt og følte mig helt knust indeni.
Dejlig bil.
En Dodge Coronet fra 1968.
341.000 km. Det er den oprindelige motor.
Der har vi ham.
Okay ... Du bliver her.
Han kommer ud igen.
Start bilen, Dan.
Fart på.
- Lukker du den op? - Den er jo låst.
- Hvordan kom han igennem? - Det ved jeg ikke.
- Er alt i orden? - Idioten smadrede min bil.
- Rolig. Bilen er en antikvitet! - Den kører også sådan.
Kors!
Du smadrer den!
Sæt farten ned.
Kom væk!
Så er du selv ude om det.
For fanden, Dan!
Se ... Se nu her.
Undskyld.
Det må du altså undskylde.
Jeg skal nok erstatte den.
Det er på tide at gå til politiet, ikke?
Jeg vil tale med Judith først. Det forstår du godt, ikke?
- Bare hun også gør. - Jeg er ikke ude efter hævn.
Hun hjalp mig tilbage til livet. Jeg forstår det bare ikke.
Men hvorfor?
Skån dig selv for smerten.
Jeg brugte år på at gruble over, hvad der gik galt.
Det fik jeg ikke noget ud af.
Jeg må alligevel tale med hende.
Bare for en sikkerheds skyld.
Stå stille.
Rør dig ikke.
Kors!
Der er ikke nogen Stanton.
Du skød ham. Du var fuld, Dan.
Vi skændtes ved festen. Jeg fik dig til at køre mig hjem.
Så gik du amok.
Jeg låste mig inde og ringede efter Stanton.
Han kom herhen, og du ...
Vi skilte os af med liget, og så skete ulykken.
- Jeg tror ikke på dig. - Du hyrede den skide detektiv.
Han skulle tro, at Stanton er i live.
Du prøvede at slå mig ihjel i dag.
Jeg ville bare skræmme jer. Vi måtte få Klein på vildspor.
Er jeg ved at blive sindssyg? Jeg så jer gå ind på hotellet.
Du så mig gå ind. Jeg skiftede tøj og gik ud af bagdøren til Porschen.
Du klædte dig ud som Stanton og var ved at slå mig ihjel.
Nu siger du så, at jeg slog ham ihjel.
Vent nu lidt. Var det før ulykken?
- Ja. - Din løgner!
Jack Stanton var på mit kontor og sendte en fax fem timer efter.
Det var mig, der sendte den fax, så det så ud, som om han var i live.
Jeg lod mig udskrive i en fart for din skyld.
Jeg betalte hans hotelregning, sendte faxen og skjulte Porschen.
Jeg anede ikke, om du ville overleve.
Men jeg bad, og jeg prøvede at beskytte dig, hvis du gjorde.
Jeg elsker dig, Dan. Er det stadig ikke gået op for dig?
Der er ikke den ting, jeg ikke ville gøre for dig.
Men så hentede du Klein ind igen.
Kan du ikke se det? Du hyrede en, der kan finde ud af, at du er morder.
Du hyrede en, der kan sende dig i gaskammeret.
- Hvorfor har du ikke sagt det før? - På hospitalet?
"Hej, Dan, jeg har roser med. Du er forresten morder."
Jeg prøvede jo at beskytte dig.
Jeg ville beskytte dig mod din hukommelse.
Jeg ønskede en ny begyndelse. For os begge.
- Bare jeg var død i ulykken. - Det må du ikke sige.
Vi er sammen om det her.
Vi må væk herfra. I aften.
Nogen ved, at Stanton er død. Det første telegram var ikke mig.
- Det var en anden ... - Hvem?
Det ved jeg ikke.
Men nogen prøver at lave numre med os.
Der gik panik i mig. Jeg tog ned til vraget, hvor du ...
Der er ikke meget tilbage nu.
Kun ...
I morgen dumper de gudskelov vraget og det, der er i det.
Jeg har givet besked om, at de ikke skal gøre noget med skibet.
Hvordan fanden skulle jeg vide, hvad der var i det?
Godt. Vi må af sted med det samme. Pak en kuffert.
Jeg kører Porschen tilbage og henter Mercedesen.
- Jeg tager med dig. - Vi har ikke tid. Vi må af sted.
Skriv en besked til Lydia. Det må ikke se ud, som om vi flygter.
Det er Jenny. Kom herhen. Der er noget, du skal vide.
- Jeg kan ikke sige det i telefonen. - Det kan jeg ikke.
Hvis du ikke kommer nu, ringer jeg til politiet.
Jenny!
Jenny, det er Dan. Luk så op, for fanden!
Jenny?
Jenny ringede og bad mig komme.
Jeg fandt hende sådan her.
Jeg aflyttede samtalen.
Sæt dig ned. Du går ingen steder.
Jeg fik en snak med parkeringsmanden på Hotel Hacienda.
Han fortalte, at fyren i Porschen slet ikke var en fyr.
Hvad mener du?
Hvor er hun?
- Hvem? - Lad nu være.
Jeg ved det ikke. Hun tog af sted i en fart.
I Stantons Porsche.
Jeg så det.
Hvad så med mr. Stanton?
- Dit gæt er lige så godt som mit. - Er det?
Jamen så gætter jeg på -
- at resterne af ham rådner op i skibsvraget.
Mit gæt er nemlig, at du myrdede ham.
Den nat, du fik billederne, og ulykken skete.
Jeg gætter på, at din kone har dækket over dig.
Jenny Scott regnede det vel ud og truede med at gå til politiet.
Jeg slog hende ikke ihjel. Stanton kan være skyld i blokeringen.
Måske er jeg en sindssyg psykopat, men jeg kan ikke huske det.
- Jeg kan ikke lukke øjnene for mord. - Lad mig bare få lov at huske.
- Jeg må tilbage til skibet. - Giv mig kommissær Lacey.
For pokker, Gus. Hvis det var mig, stikkerjeg ikke af.
Send mig i fængsel eller gaskammeret.
Lad mig bare huske, hvad fanden jeg har gjort!
Det er Lacey.
Kør til Lagunda Coast Highway 1134.
- Der er blevet begået et mord. - Hvem taler jeg med?
Hallo?
Så går vi.
Kors!
Man bliver syg af det her.
Kom så.
Er der noget?
Det er Stanton.
Det er mig. Dan Merrick. Det er Dan Merrick.
Åh gud.
Det er sindssygt.
Du må være Jack Stanton.
Er jeg Jack Stanton?
Hvad skete der? Prøv at huske det.
Kom nu.
Hvad skete der? Prøv at huske det.
Jack, jeg elsker dig.
Hvem myrdede Dan Merrick? Kom nu! Hvem myrdede ham?
Hun ringede til mig på Hotel Hacienda.
Jack, skynd dig at komme. Dan er sindssyg. Han er fuld.
Hjælp mig. Jack, hjælp mig.
Jeg kommer.
Du er nødt til at huske det. Hvem myrdede Dan Merrick?
Luk så den dør op!
- Gå! - Møgluder. Du kneppede stodderen.
- Jeg elsker ham. - Du får ham aldrig at se igen!
Jeg burde slå dig ihjel.
Du skal komme til at betale for det!
Judith, lad være!
Åh gud.
Vi må gøre noget. Ringe til politiet.
Nej, Jack. Du må hjælpe mig.
Jeg kommer i fængsel. Jeg dør uden dig.
Det var Judith.
Gudskelov.
Du havde ret i, at hun kørte.
Jeg havde drukket den aften og glemte min tegnebog.
- Hvem fandt på det med skibet? - Dan havde fortalt hende om det.
Hun satsede på, at kemikalierne ville opløse liget.
Det var en dårlig idé. Det er formaldehyd.
Verdens bedste konserveringsmiddel.
Så skete ulykken.
- Vi tager til Mexico nu. - Hvad mener du med "vi"?
- Vi er sammen om det. - Vi kan ikke bare stikke af.
Jeg tilbringer ikke resten af livet ...
Med mig? Du er med i det nu.
- Du planlagde det her. - Nej. Det skete bare.
- Du har ikke noget valg. - Jo, jeg går til politiet.
- Jeg er ude af dit liv. - Det må du ikke sige.
- Du kan ikke bare kassere mig. - Hvad fanden laver du?
Er du okay?
Jeg skal vel til at kalde dig Jack? Kom, lad os komme ud.
Gus!
- Nu ved du det. - Du er sindssyg. Gus!
Jeg var nødt til det. Kun han og Jenny vidste det.
Han er død.
Tag med mig.
- Lad os komme væk. - Vi må skaffe hjælp.
Judith, han dør dernede.
Jeg vil ikke gøre dig noget.
Kom så, Jack. Det bliver en lang køretur.
- Judith! - Jenny ødelagde det hele.
Hun opdagede, du ikke var Dan. Din lugt, linjerne i dine hænder ...
Hun ville gå til politiet. Jeg var nødt til at myrde hende.
Efter ulykken sagde de: "Deres mand er i dyb koma."
Jeg vidste, det var skørt, men jeg havde ikke noget valg.
Du aner ikke, hvad jeg har været igennem.
Da vi mødtes, føltes det, som om jeg altid havde kendt dig.
- Kan du huske det? - Ja.
- Lad være! - Det er politiet.
- Judith, stands bilen. - På grund af en pistol?
Stands.
- Stands bilen. - Stands!
Glem Mexico. Jeg har en bedre idé.
Alt i orden?
Gus? Hvordan fanden ...?
Jeg har min egen iltbeholder.
Vil du have et hiv?
Alt i orden, mr. Merrick?
Kom så ... Dan.
Tekster: Prima Vista